Prince of Persia - The Sands of Time IRE
For lenge siden, i et land langt borte,
Var det en gang et imperium som strakte seg fra steppene i Kina,
til kysten av Middelhavet,
Imperiet var Persia.
Voldsom i slag,
kloke på seier,
der det persiske sverdet gikk, fulgte ordre
Den persiske kongen Sharaman styrte sammen med sin bror Nizam
etter prinsippene om lojalitet og brorskap.
Kongen fikk to sønner som ga ham stor glede.
Men i øynene til gudene var ikke kongens familie var fullkommen.
Først den dagen da han ble vitne til en enkel handling av mot
av en foreldreløs gutt på gata i Nasam.
Kom deg ut av veien!
Stopp
Kjør!
løp, Dastan! løp!
Bli her!
Kommer unna! Han kommer unna!
Slipp meg!
- I kongens navn!
- Hva heter du, gutt - Dastan, Sir,
Og foreldrene dine?
"Wow!
Bror, ta ham opp.
Kongen ble så rørt av det han så, at han adopterte gutten Dastan inn i sin familie,
En sønn uten kongelig blod, og uten øye til sin trone.
Men kanskje det var noe annet som virket den dagen,
Noe utover å forstå.
Den dagen, en gutt fra enkle kår
ble, en prins av Persia.
IRE
Oversettelse ved snurre60 Vasket og resynket av Barebone
Den sagnomsuste Alomet. Enda mer imponerende enn jeg forstilte meg.
Det er bare skjønnhet, Prince. Det er en by som alle andre.
Myke land gjør myke menn,
De bøyde seg for forræderi, og må nå betale.
Faderen gjorde det klart, at Alomet ikke måtte bli rørt,
Noen anser det som hellig,
Og siden vår kloke Far ikke er her, hviler beslutningen på meg,
Jeg har et siste råd med min edle og mine to brødre,
Solide Garsiv og ...
Hvor er Dastan?
- Kom igjen! Jeg vedder en hel måneds lønn på denne! Dette er flaut! - Kan du ikke prøve?!
Gi det til dem!
Er det alt du har?
Prince Dastan!
Hvor er Prince Dastan?
Prince Dastan er ikke her,
Deres Høyhet, vær så snill.
Prince Tus sammenkalte til krigsråd.
Jeg er på vei.
Våre beste spion oppdaget en caravan,
som forlater Alomet.
Sverd av beste kvalitet, Stålspissede piler.
et løfte om betaling fra krigsherren Kosh, til Alomet.
De selger våpen til våre fiender, Dastan.
En pil som dette traff hesten min i Koscan.
Blodet vil flyte i Alomet gater,
hvis ikke våre soldater faller ned fra bymuren.
Vår ordre til Koscan, er ikke å angripe Alomet,
Kloke ord, lillebror,
Ord vil ikke stanse våre fiender,
når de er bevæpnet med andalusisk blader.
Vi angriper ved daggry,
Vel hvis det er din beslutning, så la meg gå inn først.
- Hva tror du, Garsiv? - Jeg leder den persiske hæren.
Dastan leder en flokk av gatepøbler.
De har kanskje ikke de beste manerer, men de er ganske hendige i kamp.
Æren av første blod skal være min.
- Garsiv, du har hendene på sverdet ditt igjen, - Det er der de skal være.
Oh mine brødre ... til og med ivrige,
Det sies at prinsessen av Alomet er en skjønnhet uten like.
Vi vil marsjere inn i palasset henne for å se for oss selv.
Det vil ikke være noen tvil om ditt motet, Dastan.
men du er ikke klar for dette.
Garsiv's kavaleri vil vise vei.
Prinsesse Tamina, den persiske hæren, min prinsesse, har ikke reise videre.
Deres tro har ikke kjærlighet for sannhet, som ikke er deres egen.
Kanskje det ville være tryggere hvis du ikke stod så tett?
Uansett tro, deres buer er ikke så sterke, og heller ikke deres sikte.
Samle Rådet,
fortelle dem at jeg sitte i Høy Templet, jeg må be,
Høy Templet? Alomet har ikke vært misligholdt for tusen år!
Alt forandrer seg med tiden.
Vi bør vite dette best av alle.
Minn meg hvorfor vi trosser din brors ordre?
Fordi Garsiv vet bare hvordan en angriper med hodet først.
Det ville bli en massakre.
Alamutienii vil være opptatt i hovedporten.
Vi sniker oss igjennom på siden.
Har du drukket?!
Det er vår vei inn
Det er to porter. Den ytre er den enkeleste,
men det er den indre porten som er umulig.
Portmekanismen er beskyttet av to bemannede vakttårn.
Ja, det er de alltid, Bis,
Du tar den ytre porten, og overlater den umulige til meg.
Ja, det er derfor du ikke blir glad før du får oss alle drept,
Ooh, herlig hastighet, Bis, Fengende,
Blås alarmen!
Hjelp
Hold dette.
Pass ryggen din.
- Østporten er åpen. - Det er Dastans menn. Han er inne.
Dastan har klart det.
Omgrupper til østporten.
Omgrupper til østporten!
De har brutt igjennom Østporten.
Bryt passasjen til kammeret.
Prinsesse ..
Gå nå, alle sammen.
Dere vet hva dere må gjøre,
Alomet må holdes trygt.
Ut av veien!
Dumme sanger og duftende røyk vil ikke hjelpe dere nå!
Jeg tror du finner ut at det er mer enn det som skal til.
hei Garsiv?
Så for en gangs skyld, historiene er sanne.
Vi vet at du i hemmelighet har bygd våpen for fiender av Persia.
- Nå viser du oss hvor. - Vi har ingen smier her,
og de våpen vi hadde, har du tatt.
Våre spioner sier annerledes. Du kan spare mye smerte,
All verdens smerte vil ikke hjelpe deg med å finne noe som ikke eksisterer,
Talt som en som er klok nok til å vurdere
en politisk løsning.
Bli med Persias fremtide konge.
Jeg skal dø først,
Det kan ordnes.
Prince Tus!
Lov meg at folk i Alomet vil bli behandlet med nåde.
Hei, løven av Persia! Løve av Persia!
De kaller deg løven av Persia!
Du har aldri utmerket seg i å følge ordre, Dastan,
- Jeg skylder deg en forklaring... - Nei Nei
Nei! Du må feire.
Det er en tradisjon. Siden du tok æren for det første angrepet.
Du skylder meg en gave. En hyllest.
For en vakker dolk!
Han leverte deg byen og dens Princess, tror jeg det er hyllest nok.
Det er det.
Første utsendelse min prins, fantastiske nyheter,
Din far avbrøt sine bønner på det østre palasset
for å bli med oss.
Ingen tvil om å berømme oss på vår store seier.
Vi hadde indikasjoner på at Alomet bevæpnet våre fiender.
Indikasjoner? Du må ha mer enn indikasjoner
for å okkupere en hellig by. Med mine tropper!
Dette, TSK, eventyret, vil ikke overbevise våre allierte,
Men det tok du vel ikke med i betraktning.
Ikke se etter hjelp hos din onkel. Gutt!
Beslutningen og dens konsekvenser er mitt ansvar.
Jeg vet du er ivrig etter å bære kronen,
Men stol på meg når jeg forteller deg, at du ikke er klar,
Ingen mann vil vite det bedre enn deg, far,
fordi din tillit er noe jeg verner om, jeg vil kontrollere søket etter våpen selv.
Jeg lover at jeg ikke vil foran deg
før jeg har bevis for Alomet's forræderi.
Det første steget er det vanskeligste!
Bror! Bror!
Vi har avdekket tegn til tunneler på østsiden av byen.
- Jeg er på vei dit nå ... - Ah! Ah! Men du gå glipp av din bankett.
Du og Garsiv kan håndtere Far i mitt fravær
Har du en gave til å ære ham med?
Selvfølgelig!
- Bis, gave, - Hva?
- Den er i øyeblikk feilplassert. - Jeg visste at du ville glemme ...
Bønnekappe til Alomets regent.
Den helligste i østlige land,
en gave som en konge vil sette pris på.
Du kjempet som en mester for meg, Dastan,
glad for å gjengjelde tjenesten.
En sjelden juvel.
Presenter henne til kongen for meg i kveld, Dastan.
Er du sikker på at du ønsker enda en kone, bror?
Hør på meg, Dastan!
Et ekteskap med prinsessen forsikrer meg lojaliteten til hennes folk.
Uten bånd til oss, vil hun være et usikkert kort.
Hvis far ikke godkjenner vår forening,
Vil jeg at du skal avslutte hennes liv med dine egne hender.
Så, jeg er eskortert av Prince Dastan, løven av Persia.
Må føles fantastisk å vinne slik anerkjennelse for å ødelegge en uskyldig by.
Ah, for en glede å treffe deg også, prinsesse.
Tillat meg å tilby at
hvis det å straffe fiender av min Konge er en forbrytelse, så er det
noe jeg gjerne gjentar.
Da er du en ekte prins av Persia,
brutal og uten ære.
Ikke gjør den feilen å tro at du kjenner meg, prinsesse.
Å? Og hva mer er det?
Vent her med hennes høyhet.
Hvis du klarer det,
Jeg foreslår et snev av ydmykhet når du blir presentert for kongen.
For ditt eget beste.
Du Farens, eh, onkel?
En dag, vil du ha gleden av å være bror til kongen, Dastan.
Så lenge du husker din viktigste plikt
du bør gjøre det bra.
Oh, og hva er det?
Sørge for at hans vinglass forblir fullt.
Jeg ble fortalt at en annen av mine sønner
har sluttet seg til rangeringen av store persiske krigere.
Takk.
Vi savnet deg, far.
Jeg.. ba for deg og dine brødre, Dastan.
Familie, bindingen mellom brødre
dette er sverdet som forsvarer vårt imperium.
Jeg ber om at sverdet fortsetter å være sterkt.
Jeg håpet at mine handlinger ville spare våre menn for store tap.
Et godt menneske ville ha gjort som du gjorde, Dastan.
handle med dristighet og mot for å få en seier
og spare liv.
En stor mann ville ha stoppet angrepet fra å skje i det hele tatt,
en stor mann ville ha stoppet det han visste var galt.
Uansett hvem som gir ordre.
Gutten som jeg så på torget,
var i stand til å være mer enn bare gode
men for å være stor.
Vel i mellomtiden, jeg har en gave til deg.
Noen stiller spørsmål ved klokskapen i min ta en gutt fra gatene inn i
familien min, men jeg så en gutt hvis blod ikke var edelt,
men hvis karakter var en konge i ånden.
Takk, Far.
Får jeg presentere bønnekappen til Alomets regent.
Hva kan jeg gi deg, i retur?
Braham!
Får jeg presentere prinsessen Tamina.
Tus ønsker å lage en union med hennes folk gjennom ekteskap,
det er mitt dypeste ønske, at du gir din godkjenning.
I alle mine reiser,
Jeg har aldri sett på en vakrere by, Deres Høyhet.
Du skulle ha sett det før din horde av kamel ridende analfabeter inntok den,
Du vil likevel bli en fin dronning.
Men, har Tus allerede nok koner
du, Dastan, ville kanskje ta færre sjanser dersom en slik
juvel ventet i ditt sengekammeret.
Prinsessen av Alomet vil bli din første kone.
Å, hva sier du, Dastan?
Han stupte inn i hundre fiender uten tanke
men innfor ekteskap står han som frosset i frykt,
og, for de som sier han er ennå ikke er klok!
Jeg trenger en drink.
- Gå til side! - Ut av vei!
Far!
Gud hjelpe oss, rubinene, det er forgiftet!
- Noen må hjelpe ham! - Kappen Dastan ga ham!
- Hvorfor? - Noen må hjelpe ham!
- Han er morderen! - Noen må hjelpe ham!
Stopp! Avslutt ham!
- Bis! BIS! - Kom med meg!
- Hva tror du at du gjør? - Jeg vil få oss ut herfra!
Du kommer til å trenge min hjelp!
Kom igjen!
- Lukk porten! - Den veien!
- Lukk porten! - Gå ned!
Der! På morderen!
Han er på hesten min! Han stjal hesten min!
Mine lojale undersåtter
hele verden sørger over dødsfallet til vår elskede konge.
Vi alle rammet av hans tap,
At drapet kom på Prince Dastan hånd
bare gjør vår smerte verre.
Jeg drepte ikke min far.
Bønnekappen ble gitt til meg av min bror. Tus gjorde dette.
Og nå står han for å bli kronet til konge,
Jeg drepte ikke min far.
Jeg tror deg.
Du bør ikke være her. Jeg skulle ikke latt deg komme.
Men det gjorde du.
Jeg lovet min bror at jeg skulle drepe deg hvis han ikke kunne få deg.
Vel, løsningen ville være å kysse meg og deretter drepe meg,
men jeg har en bedre løsning.
Jeg dreper deg!
Og dine problemer er løst.
Kanskje vi kunne finne en annen løsning!
Vel, løsningen ville være å kysse meg og så drepe meg,
men jeg har en bedre løsning,
Jeg dreper deg!
Gi tilbake det du stjal, perser!
Nei
- Så du det? - Se hva?
Går du etter sverdet igjen og sverger jeg på at jeg vil bryte armen din.
Igjen?
- Du brukte opp alle sanden, - Hva?
Hva er dette?
Utrolig!
Frigjøring av sanden går tiden tilbake.
Og bare innehaveren av dolken er klar over hva som skjedde.
Han kan gå tilbake og endre hendelser, endre tid, og ingen andre enn ham vil vite.
Hvor mye kan det utgjøre? Svar meg, prinsesse.
Du ødela min by.
Tydeligvis var det ikke om ett våpen tilsyn, var det om denne dolken.
Etter slaget, ba Tus om denne dolken som hyllest, Jeg ante ikke noe, men nå ser jeg.
Med den kunne han endre alt.
Han kunne endre et kritisk øyeblikk i kamp,
han kunne forutse planen av en rival,
Han ville ikke bare være konge,
Han ville være den mektigste herskeren Persias noen gang har sett
større enn selv min far,
Alt dreide seg om denne dolken.
Min svikefulle bror må stilles for retten.
Og derfor har jeg doblet belønningen for den som tar ham til fange.
I mellomtiden skal jeg arbeide for å beskytte vårt imperium
som min far ville ha krevd.
En nytt regime har begynt,
- Hva gjør du? - Garsiv kan ikke være langt bak oss.
Hun er den mest berømte hesten i imperiet. Dette ville svekke hans spor.
hvilke spor? Hvor skal du?
Til Abrat, der min far skal begraves.
Du er ettersøkt for mordet på kongen, og du skal marsjere inn i hans begravelse.
- Sammen med tusenvis av persiske soldater? - Vel, Nizam vil være der, Han er
den eneste jeg kan stole på. Han vil forstå at det var Tus sitt verk.
Trer til side, Prinsesse.
Alle veier til Abrat vil voktes av persiske soldater.
Vel, jeg tar ikke veien, jeg reiser gjennom Slavedalen.
Ingen nærer seg den ødemarken, den er fylt med mordere og strupekuttere.
- Ja, de sier så, - Hele planen er selvmord!
Min bror myrdet min far, og det er hans blod på hendene mine
hvis jeg dør mens jeg prøver å rette det opp, så får det være sånn.
Ah! Så du kommer til å forlate meg her i midten av ingensteds?
Noble Dastan forlater en hjelpeløs kvinne i ørkenen.
Hva har din dyrebare ære å si til det?
Å, gi meg styrke til ikke å drepe henne.
Sal opp, vi kan ikke være langt bak ham.
Uten den riktige sanden er det bare en kniv.
Ikke engang veldig skarp.
- Denne sanden er det mer av det? - Selvfølgelig ikke,
Hvor finner jeg mer?
Prøv å stå på hodet og holde pusten.
- Skjønner hva du lette etter, Prince? - Begynn å gå
Så hvis du ikke kan bevise for din onkel hvordan dolken fungerer,
hvorfor skulle han tro på deg?
Det er ikke ditt problem, Princess,
Vet du at du går som en. Hodet holdt høyt, brystet ut, lange
stumpete skritt. Gangen av en selvtilfreds persisk prins.
Ingen tvil om at det kommer av at du fra fødselen har blitt fortal verden er din.
- Og du tror faktisk på det. - Jeg er ikke født i palasset som deg.
Jeg ble født i slummen i Mysaf.
der jeg kunne bo hvis jeg kjempet med nebb og klør for det.
- Så hvordan ble du en prins? - King marsjer i markedet en dag,
og han ... jeg vet ikke ... han ...
han fant meg.
Han tok meg, han ga meg en familie, ga meg et hjem,
Det du ser på er ganglaget til
en mann som nettopp har mistet alt.
Velkommen til Slavedalen, Deres Høyhet.
Jeg er desperat etter en dråpe vann.
Vel det er mer enn vi hadde da du tømte vårt lager for flere timer siden.
Jeg er ikke født ørkenen som dere persere, eller inntørket og sint ...
Min grunnloven er mye mer ... delikat,
Jeg tror du er bortskjemt.
Brønnene av Alomet er berømt for sitt rene, kalde vann.
Kanskje mindre tid til å beundre deres brønner og mer tid å vokte deres murer.
du ville ikke være her.
Ah, et mirakel! Jeg har forstummet prinsessen!
Tamina?
Kan du høre meg?
Ja, Dastan, hører jeg deg.
Vet du hvor du er, perser?
Og du går inn likevel?
I hjertet av Sudan er det en stamme av krigere kjent som Um'Bakr.
De gir frykt i hjertene til alle som krysser deres vei.
Um'Bakr er mestere på å kaste kniv.
Vinene blader skal ha blitt velsignet av Skaperen selv.
Siktet er så morderisk nøyaktig at de kan halshugge tre menn med et hugg.
Å, jeg vil ikke bry meg med det hvis jeg var deg.
Vet du hvorfor? Dette er Seso. Han er en Um'Bakr,
Jeg var så heldige å berge livet hans, noe som betyr at han står i gjeld til meg.
Så fortell meg, perser, er det en god grunn til at jeg ikke skal fortelle Seso
å legge sitt neste kast litt høyere?
- Og så? Dette er den, eh? Ja
du har rett, hun er ikke dårlig.
Hun kunne lukte litt bedre. Likevel har vi en avtale,
- Smart Princess, - Avtale? Hvilken avtale?
- En slik nobel prins ... - En slik skjør prinsesse ...
Hvor betatt var du med min behandling
ivrig hoppende for å hjelpe den falne ...
- Hvem har sagt at du er vakker? - Det må være en grunn til at
du ikke kan ta øynene fra meg.
Du er ... Jeg. .. Jeg stoler ikke på deg.
Og du er ikke min type.
Jeg er ikke en desperat slave jente,
- Jeg er faktisk i stand til å tenke mine egne tanker. For mange for min smak.
Ja, hun vil bli et veldig hyggelig modell.
Hva gjør du med den?
Ja, fortell ham, kan du ikke se hvor bekymret han er?
- Gi meg et øyeblikk, Jada.
Det er vanskelig for meg å innrømme det, men du hadde rett.
Jeg vet hva jeg var ute etter.
- Dastan, hør på meg. - Da min onkel ser kraften i dolken.
Vil han tro meg.
Dastan Jeg vet ... Jeg har ikke vært helt ærlig med deg.
Å, men dine løgner er så gode.
Jeg er vokteren av den Guddommelige pakt.
- Å, å, - Den dolken er hellig,
Det ble smuglet til sikkerhet da du stjal den
- Hvis dolken kommer i gale hender ... - Jeg vil ta vare på kniven din.
Du ønsker ikke å gå glipp av dette.
Du forstår ikke hva som står på spill!
Dette er et spørsmål for gudene, ikke menn!
Dine guder, ikke mine! Kom igjen!
Kom igjen!
- Strutse racing? - Ja, hver tirsdag og torsdag,
Det de mangler i skjønnhet gjør de opp for i kampvilje.
Og løpene er lette å fikse!
Jeg hørte alle disse forferdelige historiene om dette stedet.
De svarte, tørste slaver? Myrde sine herrer? Det er en god historie.
det er godt fortalt, men dessverre usant,
- Men skjeletter som vi så ... - Ah, de er fra en sigøyner i Pecara.
Nå har jeg klart å avverge vårt glødende rykte for
de mest indignerte onde som har vært på lur i dette forlatte landet vårt.
Du vet hva jeg snakker om? Avgifter!
Nå disse perserne, deres hær, deres festninger deres veier, deres ...
Hvem betaler for alt sammen?! De små forretningsmenn!
Ja, det er derfor jeg startet en liten kampanje for å spre noen falske notoriteter.
Jeg spredte det som en kjønnssykdom i en tyrkisk harem.
Se den mektige struts!
Kom igjen, min skjønnhet!
Jeg elsker denne!
Om tollerne holder seg unna meg og mine kunder, blir alle er glade.
Hei! Få jenter på! Få jenter på! Kom igjen! Kontroller av menneskemengden!
Ikke bare stå der! Løp, ikke gå!
Hei, slipper du noe, betaler du for det! Av din egen lønn.
Nå, ser du ikke sånn på meg. Du vet hva jeg snakker om.
Gjør jobben din, kontroller menneskemengden! Takk!
Du vet, vår lille arrangement kommer til å fungere veldig bra, unge mann.
Oh ho ho! Hun er en livlig! Hvor fant du henne?
I et slavemarked i Glor,
Jeg var på vei til Irak for bytte henne med en kamel da hun angrep meg.
- Kamelene er tryggere.
Jeg setter pris på gjestfriheten. Du har et fint etablissement.
men hvis du kunne gi meg forsyninger ...
Vet du noe, perser?
Du en bemerkelsesverdig lik en utstøtt prinsen som flyktet
etter å ha myrdet kongen.
- Har jeg fortalt deg om Um'Bakr? - Ja, det har du.
Ingenting slår en god historie, eh. Men din derimot,
bytte henne for en kamel, vær så snill?
Jeg mener, se på henne. Hun er verdt minst to.
Og for deg, ung mann, visste du at din bror har tilbudt en belønning
for deg som helt ærlig, mellom oss, grenser til det uanstendige.
Jeg vil bytte min moren for den slags gull.
Hva? Og du visste ikke hva hun liker?
Ta ham med til den persiske utposten.
Vent! Vent!
Fin kniv.
- Nei, nei, nei, den er verdiløs. Virkelig?
Smelte den for juvelene.
Hva gjør gutten?!
Nei! Nei! Du kan drepe en fugl!
Hei, hit!
- Å, å, ville jeg ikke gjøre det hvis jeg var deg. Gå til tunnelen!
Å se på dette, Det er det! Ikke mere gjæret geitemelk før
etter det tredje løpet, hører du meg?!
Gå av, kom igjen!
Ta ham! Stopp!
- Løft spaken, åpne porten! - Gi meg dolken,
- Dette er ikke tidspunktet ... - Gi meg dolken!
Tror ikke at det har slått meg,
Flytt deg, Prinsesse!
Ta ham!
Dastan!
Ta ham!
Leter du etter dette?
Denne? Oops,
Neste gang du ... aargh!
De har alle kommet for min fars begravelse.
Det er hundre persiske soldater som passer den porten.
Kanskje mer,
Hvis du ønsker å være nær dolken, bør du hjelpe meg med å komme inn i Abrat.
Alle disse utenlandske embetsmenn, jeg gjetter på at du kjenner noen?
Kunne du ikke funnet noen lettere?
Dunghals av Hindu Kush er et edel folk. Du burde være beæret.
Å ja, forferdelig.
Dastan, hvor er dolken?
Du er velkommen til å ransake meg for den. Du må være veldig grundig.
Tus er ikke her. Han er sannsynligvis fortsatt i Alomet.
Sanden som brensel til dolken, det er mer av den i Alomet, er det ikke?
Det er grunnen til at Tus blir der.
Det er det han har vår hær i søken etter.
Jeg må få en melding til onkelen min for å møte meg.
Det er umulig.
Vanskelig men ikke umulig.
- Vel, mer bevis på at du er gal. - Hvorfor ser du så imponert ut?
Ut av veien! Gjør plass!
- Snu deg! Snu deg! - Hva?
Du pleide å kjøpe dem til meg da jeg var gutt.
Du pleide å spytte frøene på Garsiv.
- Du skulle ikke ha ført meg hit, Dastan. - Jeg hadde ikke noe valg, onkel.
Følg meg.
Jeg drepte ikke far.
- Du vet at jeg aldri ville gjøre noe slikt. - Dine handlinger taler annerledes.
Men ... men jeg hadde ikke noe annet valg, enn å flykte.
Tus ga meg den kappen. Han var den som forgiftet den,
- Dastan ... - Men han er ikke her, er han?
På sin fars begravelse, i stedet er han fortsatt i Alomet,
Undersøkelser vil vise at vår invasjonen var riktig.
Søk etter våpen smiene er viktig.
Ja, men ikke hvis det ikke er noen.
Invasjonen av Alomet er en løgn.
Tus var ute etter makt, det er derfor han myrdet far.
Og nå er søker han ikke etter våpen, men sand.
- Som bidrar til en mystisk enhet. - Er det derfor du ført meg hit, Dastan?
Mystiske enhet?
Husker du etter slaget at du stoppet Tus fra å ta kniven jeg hadde vunnet?
Dolken er grunnen til at han invaderte Alomet.
- Dolken, har du den med deg? Ja
Den har utrolige krefter.
Er dette en slags spøk, Dastan?
Hva? Nei, det var der inne.
Og hvor er ditt såkalte bevis?
Tamina ...
Jeg... Den ... Jeg...
Dine hender er brent.
Ja, fra å prøve å trekke giftkappen av din far,
Er det noe galt, Dastan?
- Nei, nei ... - Er du sikker?
Du vet at du kan stole på meg, gutt.
Det ... det er bare at Tus er min bror.
- Hvordan kunne han forråde meg? - Jeg vet ikke, Dastan.
Kanskje han aldri respektert deg som fortjent, og han så deg som
noen han kunne bruke.
Noen til å fylle sitt vinglass.
Min tjeneste til din faren var annerledes.
Vi delte det samme blodet, Dastan,
Hvor mange ganger har Far snakket med deg om da du reddet ham fra den løven?
- Det var hans favoritt historie, - Ja, av mange, ja.
Nei, det var hans favoritt.
Jeg er redd du snakker i gåter, Dastan.
Vent, Dastan!
Morder!
Jeg drepte ikke far!
Ut av veien! Kom deg ut av veien!
Ta ham!
Hva gjør du nå?
Dnelor ...
Prince Garsiv!
Hvor er han?
Hvor er han?!
Garsiv,
- Jeg drepte ikke far. - Da vil Gud tilgi deg.
Etter at hodet ditt ruller.
Vi slåss ikke med stokker lenger, lillebror.
Er det alt du har?
- Deres majestet, jeg trodde du var i Alemot. - Fortell meg om Dastan, onkel.
Dastan kom til Arbat å drepe meg, på markedsplassen.
Jeg slapp unna.
Tus, min død vil svekke ditt unge regime.
Dastan ønsker å starte et opprør.
- Han vil ha tronen? - Jeg frykter det, min Herre.
Å ta Dastan for retten ville bare gi ham en scene for oppvigleriet hans.
Mitt råd vil være å unngå en rettssak.
Ikke ta ham tilbake til Nasaf for livet.
Uansett Dastan forbrytelser,
en offentlig rettssak vil best kommunisere kongen Jeg håper å være.
Sterk. Hedre rettssikkerhet. Vi er ikke villmenn.
Du vokser mer som konge hver dag.
Dastan må finnes,. Han må bringes for retten.
Jeg må snakke med gjestene våre.
Om dem min herre. Deres praksis er uvanlig. Tjenerne har sett ting,
hørte merkelige lyder.
I forrige uke forsvant en av hestene.
Vel Bare sørg for at tjenerne holder kjeft
ellers lover jeg deg at de vil forsvinne også.
Jeg har en annen oppgave til deg, Hassansin, men må være rask,
- Byttet ditt har et forsprang. - Tok du med det jeg ba om?
Disse øvelsene, forstyrrer de ikke dine ferdigheter?
I transe ser vi syner langt inn i fremtiden.
Syner om død,
Skjebne ... og en forbannelse.
I trance kan vi finne alt.
Inkludert din nevø, prins Dastan.
Så jeg håper du skal se mer død ... snart,
Ned! Det er en persisk patrulje!
Garsiv ...
Hva er det du ikke forteller meg?
Transmennene gikk. Kanskje de ble lei din pantelånersjappe for løgn og ryggdolking.
Jeg hadde ikke noe annet valg, enn å forlate dere.
Jeg tar det for gitt at din onkelen ikke hørte?
Det var ikke Tus som drepte min far. Det var Nizam.
- Onkelen din? - Hendene hans var brent.
Han sa at han hadde prøvd å trekke av kappen som drepte min far.
Jeg har gått over og over det i mitt hode. Han rørte aldri ved kappen.
Han må ha behandlet den tidligere.
Det var Nizam som forgiftet den.
Hva godt gjør min onkel å skru klokken noen runder tilbake?
Ingen
Han drepte min far for mer enn bare en dolk.
Hva er det du ikke forteller meg?
Her, du har raske øyne.
Jeg også.
Hvis du vil ha den tilbake må du fortelle meg alt.
Ingen flere spill, ikke mer løgn.
Kan vi komme oss ut herfra?
Bare en prinsesse kan tro at hun kan løpe en sandstorm.
Nizam kommer til å drepe oss. Han trenger meg død.
Jeg må vite hvorfor.
I Amolet ligger det bankende hjertet til alt liv på jorden.
Timeglasset til gudene.
For lenge siden, så gudene ned på mennesket
men så bare grådighet og svik.
Så de sendte en stor sandstorm
for å ødelegge alt, ødelegge jordens overflate.
Men en ung jente spurte gudene om å gi menneskeheten en ny sjanse.
ved å tilby sitt liv i bytte.
Da gudene så renheten ble de minnet om menneskehetens potensial for godhet.
Så feide sanden inn i et timeglass.
Dolken ble gitt til jenta som reddet menneskeheten,
hun ble den første Vokteren.
på timeglasset og fjerne tidens sand.
Men håndtaket holder bare i ett minutt.
Hva om man skulle plassere Dolken i timeglasset, og samtidig trykke på juvelknappen?
Sand ville flyte gjennom i det uendelige.
Tiden ville strømme tilbake så langt du ville.
Ja, men det er forbudt.
Da min far var gutt, reddet Nizam livet hans.
En dag, forfulgte to prinser en vakker bukk
men de var ikke klar over at en løve forfulgte dem,
Nizam reddet Sharaman.
Min far fortalte oss denne historien om og om igjen.
- Jeg forstår ikke, - Nizam ønsker å gå tilbake i tid
og angre det han gjorde og ikke redde min far,
og la ham dø.
Så han vil være konge resten av sitt liv. Og brødrene mine ville aldri bli født.
Stormen er forbi.
Dastan, sanden som finnes i timeglasset er utrolig kraftfullt.
Å åpne dolken mens den er inne i timeglass bryter forseglingen
og ødelegge timeglasset forårsaker det å sprekke og knuse.
Tiden sand kan ikke lenger bevares.
Og de ville bære med seg gudenes vrede og Ødelegge alt i deres vei.
Og hele menneskeheten vil betale for Nizam's forræderi.
Dette er hva som vil være igjen av oss.
Det hemmelige Vokter tempelet utenfor Alomet er et fristed.
Det eneste stedet hvor Dolken kan være skjult trygt
og den eneste måten å stoppe denne Armageddon.
Det er sannheten, Dastan.
Gi meg dolken tilbake slik at jeg kan ta den dit.
Nei, jeg kan ikke gjøre det.
Jeg blir med deg.
Du vil hjelpe meg?
Vi kan sitte her og prate eller du kan sette deg på hesten.
Vår reise er velsignet.
Vi stopper for vann og presser for å nå fjellovergangen før natten faller på.
Du liker å fortelle meg hva jeg skal gjøre.
Bare fordi du er så flink til å følge ordre.
Ja, ikke utfordre lykken.
Dastan!
Vi skiltes under slike hastige omstendigheter. Vi fikk ikke sjansen til å si farvel.
Vi har vært på sporet av deg i en uke.
Det lille opprøret du startet, fortsatte i to dager!
Min kjære racerbane.
Alt vasket bort som fotavtrykk i sanden.
Ser du negeren der?
Hun har alt som er igjen av mitt gambler imperium.
Og uansett dine ferdigheter som promoter kan du organisere et strutserase
med bare en struts! Har jeg rett?
Ja, sir, Kom med meg.
Visste du at strutser har suicidale tendenser?
Se på denne stakkaren.
Hun var en stor mester, og nå må se til henne dag og natt
for å være sikker på at hun ikke gjør noe dumt.
Så det gikk opp for meg at den eneste måten å hente inn mitt tragiske tap
var å spore opp de to unge elskende
som kastet den mørke skyen over meg.
Å, ja, jeg kommer til å trenge pengene for hodet ditt.
Din bror vil være svært fornøyd med å se ...
Sand oppstår, perser. De kommer inn som kamelen ...
- Sheik, hør på meg! - Jeg vil helst ikke.
- Fin kniv. - Noble Sheik,
vi er på en hellig reise til templet.
Tempel? Hvilket tempel? Det er ikke noe mer hellig enn persisk gull.
- Gi meg dolken, - Det er for mange av dem.
- Du kan ikke drepe dem alle. Ønsker du å leve? - Gi meg dolken!
Gi meg dolken!
Perser, hvordan gjorde du det?
Instinkt.
Vi må komme oss ut herfra.
- Hva skjedde i natt? - De hoggormene ble kontrollert av Hassansins.
- Hassansins? - I mange år var de
hemmelige drepearmeen for de persiske kongene, men min far beordret
dem oppløst.
Nizam må ha holdt dem intakt i strid med min fars ordre.
Det er en hemmelig statlig drapsvirksomhet.
- Det er derfor jeg ikke betaler skatt. - Vi kan ikke stoppe.
Kanskje du ikke kan, men vi kan.
Vi trenger din hjelp til å komme til templet.
Ved å krysse Hindu Kush mens en storm blåser?
Du tiltrekker problemer som fluer rundt en råtten mango.
- Er du gal! - Det er gull i templet.
Mer enn 10 hester kunne bære.
Tax-free.
Sir!
Har du noen idé om hvor du skal?
Jeg memorerte denne veien som barn,
Alle Prinsesser må det. Det er hellig.
Det er her.
The Sanctuary, det eneste stedet dolken kan gjemmes trygt.
Jeg forventet til gylne statuer, fossefall,
Gi meg tilbake Dolken, så jeg kan ta den det.
Ikke kutt deg, prinsesse.
Hei! Her!
Ikke lenge døde. I går kveld kanskje.
Torturert først. Hassansin.
Nizam kjenner dette stedet.
Alle døde.
Hele landsbyen ...
- Uh, mitt gull ... - Hvor skal du?
- Det er bare én måte å stoppe dette. - Hva?
For å sikre at Dolken er sikker.
Tempelet har steinen Dolken kom fra.
Hvilket tem ... dette er en haug med stein.
Det første vi lærte var, hvis alt annet mislykkes,
å sette Dolken tilbake i steinen, steinen vil innhylle den,
å trekke den inn i fjellet, og returnere den til gudene.
Den opprinnelige lovnad ... må betales,
Hvilken lovnad?
Gudene må ta tilbake det livet de sparte.
Det betyr at ... du vil dø,
Bli der! Bli der!
- Hør på meg! Hør på meg! - Gi meg ditt sverd!
Gi meg ditt sverd eller fratar du meg den æren.
Det er lik der nede som er myrdet av Hassansin på Nizam ordre.
- Han er forræder! - Hassasins eksisterer ikke lenger!
- Du har alltid trodd du var så flink. - Dette er ikke et triks, Garsiv.
Sir!
Alle inne er døde, sir, flere i landsbyen.
- Det er en der inne ... - Bli der!
Nizam ønsker meg død, vil ha meg stille. En rettssak ville bli for offentlig.
Du vet dette? Han sa dette, gjorde han ikke?
Jeg vet at hat har vært i mellom oss, Garsiv, men likevel ...
- Vi er brødre! - Rørende ord,
med mitt sverd på halsen din.
Du stilte ofte spørsmål om hvorfor far tilbragte så mye tid i bønn.
Før han døde fortalte han meg at bindingen mellom brødre
er sverdet som forsvarer vårt imperium.
Han var ba om at sverdet fortsatt er sterk.
Hvorfor skulle jeg reise til Abrat i fars begravelse,
da jeg visste at det var farlig?
Nizam ønsker din død. Tus er uenige, og beordret deg brakt tilbake i live.
Nizam ønsker meg død, og han leide Hassansins for å være
sikker på at det skjer.
Han er redd for hva jeg vil si.
Og til hvem jeg kan fortelle.
Si meg, bror.
Garsiv?
Ven ... Garsiv?
Garsiv!
Hassansins!
Hold kjeft, hold kjeft!
Beskytt Dolken!
Dastan! Bak deg!
Tamina!
Glem dem! Kast disse!
Finne henne!
Hei! Hei, hit!
Ha! Du vet hva de sier om menn med store sverd?
Tamina! La meg gjøre det,
Bare en Vokter kan returnere Dolken.
Dette er ikke noe du kan gjøre, Dastan.
Jeg er klar for dette.
Ikke jeg!
Tamina!
Nok! Kom deg ut!
Garsive!
- Garsiv! - Dastan, jeg er lei.
Redd imperiet.
Brother ...
- Hvor er Dolken? - Den er borte.
Beskytt Dolken, uansett konsekvenser.
Det var min hellige ære.
Og var min skjebne.
Vi lager vår egen skjebne, prinsesse. Vi får den tilbake.
Vi kommer til å trenge en annen hest!
- Hvor skal du dra? - Til Alomet.
Nizam vil bruke Dolken til å stikke hull i timeglasset.
- Han må stoppes, - "Han må stoppes, Han må stoppes."
Hva? Å, en kniv-kaster med samvittighet?
Våre venner i palasset si at
perserne som har brutt gjennom til de første nivåene av tunnelene,
De vil nå timeglasset i løpet av timer.
Nizam's har Dolken i High Temple,
bevoktet av en slags demon dekket med pigger.
Hassansinerne som drepte min bror.
Det er det eneste som står mellom oss og Dolken.
Ingen mann kan stå innen 20 meter fra ham og leve.
Noen trenger ikke å få det lukket.
Spar litt vann, sir?
Er du sikker på dette?
- Jeg skylder gutten. - Men, du er en Um'Bakr ...
Svøpe for Namidian sletten. Jeg? Jeg er en litt vanæret entreprenør,
denne adelvirksomheten er ikke kledet vi er laget av.
- Skynd deg! - Min venn, har noen gang fortalt deg
- At du snakker for mye? - Uh he.
Greit, Kom igjen!
Har jeg fortalt deg om Um'Bakr?
Ja, det har du.
Jeg håper din bror lytter til deg, perser.
Han er her, Lukk alle porter!
Finn han!
- Det er klart. - Dastan!
- Jeg tror ikke du skal gjøre dette. - Er det bekymring jeg hører?
- Forsiktig. - Overstrødd med bekymring,
- Du smigrer deg selv, Prins. - Og du pleide å være en bedre løgner, Prinsesse.
Kanskje jeg er ute av trening ...
Dette er ikke siste gang vi er sammen.
- Hvor er Dolken? - Din persiske byråkrat ...
- Så myke hender. - Du!
- Det har blitt funnet, min Herre, - Timeglasset?
Jeg har ikke Dolken.
Forlat meg.
Hei, Tus.
Dastan!
- Vi må snakke sammen, - Snakk.
- Alene. - Vent utenfor kammeret.
Nå!
Vi er brødre, er vi ikke?
Kappen som drepte far ble forgiftet av Nizam.
- Nizam? Du er gal! - Hvem ga deg kappen, Tus? Hvem ga deg den kappen!
Du stoler på ham? Som jeg gjorde.
Men Alomet forsynte ikke våre fiender med våpen.
- Nizam løy til oss. - Hvorfor skulle han gjøre noe slikt? Hva ville han oppnå?
Hør på meg nøye. Under gatene i byen ligger
en eldgammel kraft, en beholder som holder det sagnomsuste Tidens Sand.
Nizam ønsker å bruke det til å ødelegge historien.
Han ønsker å snu tiden tilbake og gjøre seg selv til konge.
Tidens Sand?
Tull, Dastan! Fullstendig galskap!
Jeg har sett dens makt med mine egne øyne, Tus!
Nizam oppdaget hvilestedet.
Hvis vi ikke stopper han kan vår verden gå under.
Hvis du vil drepe meg, er det best du gjør det nå.
Dette er ingen vanlig dolk.
Press juvelen på hjaltet sin, og du vil se.
Skulle hatt styrke til å gjøre dette før vi invaderte byen ...
- Hva snakker du om? - For å handle på det jeg vet er riktig.
Uansett konsekvenser.
- Soldatene er fortsatt ute ... - Bli hvor du er!
Han tok sitt eget liv.
Guds nåde til forræderen, for han valgte stien til en feiging.
Vi vet at begge at Dastan var mange ting, men ikke feig.
"Dette er ingen vanlig dolk,"
"Trykk på juvelen på hjaltet sin, og du vil se."
Uansett konsekvenser.
Stopp!
For et øyeblikk siden døde du for mine øyne.
- Du trykket den ... - Hvordan visste du jeg ville gjøre det?
Fordi vi er brødre.
Den dagen dro vi for krig, fortalte vår far meg at en ekte konge
vurderer råd fra rådet, men alltid lytter til sitt hjerte.
Du hadde ikke behøvd å gå så langt for å få meg til og tro deg.
Deres majestet, soldatene forteller meg at ...
Jeg ser at Dastan virkelig har returnert.
Tus, husk hva jeg sa!
Nei! Et øyeblikk ...
Stakkars Tus ... så ivrige etter kronen.
Og du, Dastan, alltid beredt, så desperate etter å bevise at du er
mer enn noe kongen plukket opp fra gaten.
For et herlig rot vi er i.
Det virker som om båndet mellom brødrene ikke lenger er sverdet som forsvarer vårt imperium.
Ja
Han var en av oss.
Han var prest i templet.
Det var slik Nizam oppdaget eksistensen av timeglasset!
De korrupte vokterne, infiserte oss.
Vi er ikke lenger rene.
Vi må skynde.
Wiretrekket,
Reimskiven! Nå!
Vokterne bygget tunneler under byen som hemmelig tilgang til timeglasset.
Hvis vi flytter raskt nok, kan vi komme dit før Nizam,
Trinsen ned i timeglass kammeret.
Det er bare en trygg vei!
Raskere!
Følg i mine fotspor.
Ingenting kan berøre overflaten, enn der jeg trår.
Løp, Dastan! Løp!
Dastan!
Nizam!
Du drepte din egen familie.
Sharaman var din bror!
Og min forbannelse,
Jeg så opp til deg.
Dastan!
Jeg har aldri forstått hvorfor min bror brakte søppel inn i palasset.
Nyt, Dastan.
det er der du bor under mitt styre.
Tamina!
Nizam!
Ikke bruk Dolken til å forandre veien din!
- Det vil utløse ... - Utløse hva?!
Dezlãnþui ikke ingenting,
Ikke gjør dette!
Stopp ham,
hvis glasset knuser, dør verden med den.
Det er ikke min skjebne, det er den din.
Det har det alltid vært.
La meg gå,
Jeg vil ikke.
- La meg gå. - Jeg lar deg ikke gå!
Jeg skulle ønske vi kunne være sammen ...
Nei
Nei! Nei! Nei!
- Dastan! - Nei!
Tamina!
Nei
- Dastan! - Tamina!
Prins Dastan!
Bis?
- Du er her. - Selvfølgelig er jeg her.
Vår hær har omringet Alomets palass.
Kampen er over.
Ikke ennå.
Vent!
Soldater fra Persia!
Vi har blitt lurt til å angripe denne hellige by.
- Alomet, har ingen våpen smiene ... - Dastan!
Har du blitt gal?
Jeg kan ikke forbli taus i møte med forræderi.
Denne krigen ble satt i gang av en betrodd over alt annet.
Vår onkel Nizam.
Dastan har kjempet hardt i dag.
kanskje for hardt.
Det han trenger nå er å komme ut av den brennende sola for å hvile,
samle sitt sinn!
Hvorfor har vi ikke funnet ut smiene?
Det er ingen våpen her, onkel, og du vet det.
Og spionen som angivelig har oppdaget våpen
ble ansatt av deg for å overbevise oss alle til å invadere Alomet!
Hva er dette, Dastan?
Victor's anger?
Du ledet selv angrepet, og ga oss denne store triumf!
Jeg skulle aldri latt angrepet skje.
Jeg visste i mitt hjerte at det var galt.
Det vil aldri bli.
Du vil aldri bli konge.
Du har ikke hjertet.
Du vil dø i skyggen
av en stor mann.
Få ham ned derfra før han gjør en enda større tosk av seg selv!
Tus ...
Før vi forlot Nasaf, sa far dette til deg:
at en ekte konge vurderer råd fra rådet,
men han lytter alltid til sitt eget hjerte.
Far og jeg var alene,
- Hvordan kunne du vite det? - Han hadde rett.
Han kjenner oss, vet han hva vi er i stand til.
Bare lytt til hjertet ditt.
Han trosser dine ordre
og leder angrepet på hans betingelser, Tus.
Ta mål her.
Spionen vet sannheten!
Finn spionen! Bring ham til meg!
Vi vil vri det ut av ham!
Du hadde det enhver mann drømmer om,
Kjærlighet, respekt og familie.
Men det var ikke nok for deg, var det?
Prinsesse av Alomet ...
og jeg ble villedet til å angripe byen.
Tilgi meg, Deres Høyhet.
La meg prøve å gjøre det godt igjen.
Det ville være til gjensidig nytte
at våre nasjoner å bli forent av et sterkere bånd enn vennskap.
Ekteskap.
Ditt ekteskap med en som er både erobrer og frelser av byen din.
Dastan.
Kongelig blod eller ikke,
han er tvers igjennom en sønn av vår far.
Tvers igjennom en bror for Garsiv og meg.
En ekte Prins av Persia.
Gå dit ut før jeg tar din plass.
Hei, Prinsesse.
Det er det vanlig at det følger gaver med et frieri
men, um, jeg ble overrasket og, ved gud, jeg er uforberedt,
Jeg har ikke noe til deg.
Spar, det som allerede er ditt.
bli med meg, Prins Dastan.
Hvordan kan jeg stole på en mann som brøt murene til byen min?
Vel, jeg tror ikke at jeg lenger er den samme mannen som brøt disse veggene.
Det er kort tid for en mann å forandre seg så mye?
Kanskje.
Det høres ut som om du har oppdaget noe her.
Hva ville det være?
En ny åndelig bevissthet ...
- En skjebne. - Ja, akkurat.
Jeg tror vi lager vår egen skjebne, Prinsesse.
Du har en uheldig mangel på nysgjerrighet.
Ingen tvil en av mine mange feil.
Vennligst ikke gjøre narr av meg, prins.
Å, jeg tror neppe vi kjenner hverandre godt nok for det, prinsesse.
Men jeg ser frem til den dagen vi gjør.